Vrany
Nedved Jan

?>

| A

| D

| Emi

| G

| Hmi

                      Hmi
        1. Když mlha kvečeru se zvedá a slunce dlouhý stíny
                              G          Hmi
           naposledy kreslí, kreslí mezi mech,
                   D       A               Hmi       Emi
           a vůně hořícího jehličí, to jak na ohýnku čaj si vaříš,
           Hmi          F#mi      Hmi
           do písniček provoní ti dech.
        2. Opřeni o stromy a na kamenech sedíme a zpíváme
           o rose na kolejích a o kouzlu všech tuláckých rán,
           kdy člověk nemusí nic, jenom prostě bejt a koukat,
           jak je pěknej svět, a hlavně: není sám.
                    D         A         Hmi
        R: Písnička pohladí ti otevřený rány,
                    Emi          F#mi        Hmi
           poslední dobou ňák je toho na nás moc,
                   D              A             Hmi
           kdekdo sbírá jen jak v polích setbu vrány,
                   Emi       F#mi          Hmi
           a tady plameny ti dávaj' dobrou noc.
        3. A dlaně do potoka ponoříš, pohladíš uhlazenej kámen,
           nevím, jak vám, mně tohle připomíná křest,
           a ruku na čelo si položíš a kapky po tváři ti stékaj',
           jak někdy pěkně umí život vonět, kvést.
        R:
                      Hmi
        &*: Když mlha kvečeru se zvedá a slunce dlouhý stíny
                              G          Hmi
           naposledy kreslí, kreslí mezi mech ...