Ulovka
Nedved Jan

?>

| A

| D

                   A
        1. Když jak užovka si přijde den,
           znáte to, nechce se vstát,
           a zipy spacáků jak vodu kmen rozevře,
                 E7
           někdo začne hrát,
                   D
           taková přenádherná vůně dříví hořícího
                      A
           pošimrá ti nos,
                      E7
           jak první kroky v trávě studěj',
                                      A
           to jak vyšláp' sis do rána bos.
        2. A první písnička a první čerstvej smích,
           první paprsky a stín
           táhnou se z korun stromů v jasnejch přímkách
           a přes ně k nebi letí dým,
           a člověk pochopí, proč rána tichý jsou,
           to z úcty k světu snad,
           ty rozhlížíš se, málem by sis sednul,
           jak to tu máš rád.
                D
        R: Když po kopcích se probouzí svět,
              A
           ty balíš, když jsi něco sněd',
                   E7                                       A
           u trati trháš první kytku, dáváš holce, však ona ví,
                    D
           a první vlaky, prvních tunelů chlad
                   A
           a první výhybka, tajně zkoušíš si hrát,
                   E7                                           A
           a první zakopnutí o ten pražec navíc, jak ses' zapovídal,
                    D
           a první hlasy ptáků v komínech skal,
                   A
           lavičky na nádražích, kde pohledy jsi psal,
                     E7                                           A
           závratě z viaduktů, kde mě to vždycky láká zkusit se vznést,
                   D
           a první zátočiny stříbrnejch řek,
                        A
           po stráních stáda, tichej mlčící vlek,
             E7                                                 A
           a telegrafní dráty, co se před tunelem sehnou trochu níž,
                     D
           setkání s kamarády ze vzdálenejch měst,
                    A
           navzájem píšete si adresy cest,
                    E7                                         A
           tu a tam káně krouží, hledá v poli myš, no, má asi hlad,
                   D
           a čapí hnízda a měď kostelních střech,
                   A
           zákryty vinic, nápisy na starejch zdech,
                     E7                                             A
           hřbitovní rozvrzaný vrátka a pan farář spěchá přes náves dál,
                D  A  E7
           tududu . ..