Perina
Nedved Jan

?>

| A

| C

| D

           A                                            E7
        1.  Usnulas', má lásko, a já jak noční můra byl sám,
               A                                         E7
           měl teplo na polštáři, tváří tvojí voní, jsem sám,
                                            A
           a s křikem noční dravci ulicí se toulaj'
                    D                       A
           a tlučou do popelnic, do oken a vrat,
                   E7                     A
           peřinu přes oči a uši přikrýt dlaní,
                    D                            E7  C
           nutit se do spánku, kde mohla by jsi stát.
        2. Usnulas', má lásko, já ještě malou chvíli tě chtěl,
           potichu si hýčkat radost něhy pálících těl,
           tma zvláštní kouzlo má: plaší studu stíny,
           světlo je pravda, ale ve tmě žije čas,
           dotkneš se náhodou, jen tak, bez příčiny,
           no a pak znovu, pak už schválně zas a zas.