Honzik
Nedved Jan

?>

| Ami

| C

| F

| G

          C Ami G C

                C                     G7
        1. Prsty otlačený od řemínků, náplast na patách,
                    C             Ami         G
           prach až pod víčkama, sluncem znavený,
                  F
           čekaj' na nádražích na lavičkách,
              C          Ami           G
           až pojede jim ten správnej vlak.
        2. Šátky na krku a širáky a páry těžkejch bot,
           podle doby název pionýr či skaut,
           co je po jménu, chtěj' na chvilku
           si vlastní život do svejch rukou vzít.
                   Ami
        R: Přišli zpívat jen a hrát,
                     G           F              C
           trochu si postěžovat, že se jim moc stejská,
                    Ami
           že tak strašně máme práce,
                 G           F           C
           že už nezbývá nám na ně vůbec čas.
        3. Vážný, až by člověk brečel, čelem do zdi narážej',
           potom s natlučeným nosem zase dál,
           s léty mnohý člověk pochopí
           a radši zapomene to, co tolik chtěl.
        R: C Ami G C