Albatros
Nedved Jan

?>

| A

| D

| E

| Emi

| G

| Hmi

                  Hmi
        1. Totemy malovaný se sovími křídly
                              E
           a stopou z vlčích drápů
                     Hmi                    D
           a křeslo pro šerifa, to pro jeho vážnost,
                       A
           když se zasedá,
                   Emi
           a hlína bez trávy a z blízký skály kámen,
                             Hmi
           co v kruhu oheň chrání,
                    G                              A
           lampičky na chatách, když prší a je ti smutno,
                               Hmi
           abys' viděl, kam se dát.
        2. Všude dobří lidé žijí,
           ale na osadách dobro je jak zákon,
           i když, jako všechno na hodnotách ztrácí,
           i dobro odřenej má hřbet,
           to jak se unavení lidé v pátek
           zpátky na osady vrací
           a ještě chvíli trvá, než si zvyknou,
           že vyměnili svět.
        3. A starý tepláky a konzervy a košile
           a kytary a lásky
           a písničky, co neztratily nikdy
           moudrost ani klid,
           |: chraňte tu nádheru, vy romantičtí blázní,
           už pro to věčný mládí,
           ten, kdo si umí hrát, ten stárnout nemá čas,
           a kdo by nechtěl žít? :|