VODNIK
Nedved Jan

?>

| A

| D

| Emi

| Hmi

           D                                   A                        Emi
           Posvěcený deštěm, který padá z nebe, vlasy jako vodník, z kůže břízy
                           A7 D          Hmi      A7
           když narodil se oheň, vysuší jim promáčený den.
            A7   D                             A
        R. Krásný noci plný bílejch hvězd a kamarádů,
           D                                                  A
           vyzpívaný touhy kluků z měst plný plný bláznivejch snů.
           Malovaný sluncem, hnědou barvou klasů
           indiánský hrátky starejch dobrejch časů,
           večer zvedaj hlavu do rozsvícenejch hvězd
           lesem zazní písně dlouhých cest.
           Na krku svý znamení, raka, křížek, list,
           na rukávech domovenky, z kterých můžeš číst,
           na srdci sem-tam záplatu, jak život šel,
           mlčej k ohni, jak se rozhořel.
        R. Krásný noci...
           Jiný písně zazněj, než učili se zpívat,
           jinak viděj svět, než učili se dívat,
           v celé přírodě se nenajde tak hned
           tolik hrůzy, co už stvořil ten náš svět.
           A tak vyšlápli si s ránem a první listy stránek
           popisujou písmem, co poslal z lesů vánek,
           hledaj na slunci si místo, kdo z nich ví,
           co zejtra na ně svět zas vymyslí.
        R. Krásný noci...