Jelek
Nedved Jan

?>

| A

| E

           E
        1. Listy jak unavené hlavy sklání k zemi blíž,
           noci teplo ztrácej, ježci hledaj' v listí skrýš,
               A
           na kraji měst usínaj' zabaleni
                                     E
           do kradenejch dek tuláci zla.
        2. Světlo se poztrácelo, v chatách svíčky zavoní,
           písničky smutnější se do zpěvníků nakloní,
           potoky stmavnou, až se na hladinu
           listí jako peří položí.
               E
        R: Tak rád, tak rád se dívám,
                       A                    E
           jak všechno Pán Bůh k spánku ukládá,
           jen stát, jen stát a dívat,
                       A               E
           jak všechno miluje se a nehádá.
        3. Podzime, vítej, stromy chystaj' se svou krásu svléct,
           tuláci prořídnou a tišší budou dálky cest,
           obzory s podvečerem zahořej',
           a my volat budem: ``Bože, to je svět!''
        R:
        R: